Bernard Malgrange
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (fr) Bernard Jean Marie Malgrange ![]() 6 juliol 1928 ![]() 6è districte de París (França) ![]() |
Mort | 5 gener 2024 ![]() Grenoble (França) ![]() |
Formació | Facultat de Ciències de París - matemàtiques (–1955) Universitat de Nancy (–1955) École Normale Supérieure (1947–1951) Lycée Montaigne Liceu Louis-le-Grand ![]() |
Tesi acadèmica | Existence et approximation des solutions des équations aux dérivées partielles et des équations de convolution ![]() ![]() |
Director de tesi | Laurent Schwartz ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Matemàtiques, teoria de la singularitat i teoria d'equacions diferencials ![]() |
Ocupació | matemàtic, professor d'universitat ![]() |
Ocupador | Universitat de Grenoble-Alps (1969–) Facultat de Ciències de París (1960–1969) Universitat d'Estrasburg (1955–1960) Centre Nacional de Recerca Científica (1951–1955) ![]() |
Membre de | |
Obra | |
Obres destacables
| |
Estudiant doctoral | Salah Baouendi, Guy Brousseau, Laurent Stolovitch, Basil Gadir i Raoul Robert ![]() |
Premis
|
Bernard Malgrange (6è districte de París, 6 de juliol de 1928 - Grenoble, 5 de gener de 2024) va ser un matemàtic francès.
Biografia
Malgrat el difícil període de l'ocupació alemanya durant la Segona Guerra Mundial, Malgrange va poder acabar els seus estudis secundaris i ingressar a l'École Normale Supérieure el 1947, en la qual es va graduar el 1951.[1] A continuació va ser investigador associat del CNRS mentre preparava la seva tesi doctoral que va obtenir el 1955 a la universitat de Nancy sota la direcció de Laurent Schwartz. Els anys següents va ser professor successivament a les universitats d'Estrasburg i de París, fins que el 1969 va ser nomenat professor de la universitat de Grenoble.[2]
Malgrange ha publicat una cinquantena de treballs científics en els camps de les equacions en derivades parcials,[3] dels operadors hipo-el·líptics[4] i de les funcions diferenciables.[4] En aquest darrer camp se li deu la demostració del teorema de preparació[5] que porta el seu nom, feta a instàncies de René Thom i de Jean-Pierre Serre.[6]
Referències
- ↑ Boutet de Monvel, 1993, p. 1211.
- ↑ Schwartz, 1993, p. 1199.
- ↑ Laurent i Stolovich, 2009, p. 2591.
- ↑ 4,0 4,1 Schwartz, 1993, p. 1205.
- ↑ Boutet de Monvel, 1993, p. 1213-1214.
- ↑ Montaldi, 2021, p. 195.
Bibliografia
- Boutet de Monvel, Louis «Les travaux de Bernard Malgrange (deuxième partie)» (en anglès). Annales de l'Institut Fourier, Vol. 43, Num. 5, 1993, pàg. 1211-1222. ISSN: 0373-0956.
- Laurent, Yves; Stolovich, Laurent «Bernard Malgrange, 80e anniversaire» (en anglès). Annales de l'Institut Fourier, Vol. 59, Num. 7, 2009, pàg. 2591-2592. ISSN: 0373-0956.
- Montaldi, James. Singularities, Bifurcations, and Catastrophes (en anglès). Cambridge University Press, 2021. ISBN 978-1-107-15164-2.
- Schwartz, Laurent «Les travaux de Bernard Malgrange (première partie)» (en anglès). Annales de l'Institut Fourier, Vol. 43, Num. 5, 1993, pàg. 1199-1209. ISSN: 0373-0956.
Enllaços externs
- O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Bernard Malgrange» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
- «Bernard Malgrange» (en francès). Academie des Sciences. [Consulta: 30 setembre 2023].