Araucària del Brasil
Araucaria angustifolia ![]() | |
---|---|
![]() | |
Estat de conservació | |
![]() | |
En perill crític | |
UICN | 32975 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Eukaryota |
Regne | Plantae |
Classe | Pinopsida |
Ordre | Pinales |
Família | Araucariaceae |
Gènere | Araucaria |
Espècie | Araucaria angustifolia ![]() Kuntze, 1898 |
Nomenclatura | |
Basiònim | Columbea angustifolia ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/af/Pinhas.jpg/220px-Pinhas.jpg)
L'araucària del Brasil[1] (Araucaria angustifolia)[2] és una espècie de conífera de la família de les araucariàcies (Araucariaceae).[3] També es coneix com a pi del Brasil.[2]
Descripció
És un arbre perennifoli de fins a 40 m d'alt i amb un tronc d'1 m de diàmetre. Les fulles són gruixudes en forma d'esquama i triangulars, de 3–6 cm de llarg i 5–10 mm d'ample a la base.
Normalment és dioic. Les pinyes masculines fan de 10–18 cm de llargada. Les pinyes femenines fan 18–25 cm de diàmetre i porten unes 100–150 llavors. Els pinyons són comestibles i fan 5 cm de llarg.
Distribució
La seva distribució original ocupava una superfície de 233.000 km²,[4] és originària del sud del Brasil i de vegades es troba a gran altitud a Minas Gerais, i al sud dels estats de Rio de Janeiro i de São Paulo, però més típicament als estats de Paranà, Santa Catarina i Rio Grande do Sul.
Hàbitat
Requereix un clima subtropical amb abundant pluviometria, tolera glaçades ocasionals de −5 °C a -20 °C.
Taxonomia
Araucaria angustifolia va ser descrita per (Bertol.) Kuntze i publicat a Revisio Generum Plantarum 3(3): 375, a l'any 1898.[5]
Està estretament relacionat amb Araucaria araucana.[cal citació]
Araucaria: nom genèric que prové dels araucans.
angustifolia: epítet llatí que significa "amb fulles estretes".[6]
- Sinonímia
Els següents noms són sinònims d'Araucaria angustifolia:[3]
- Araucaria angustifolia var. alba Reitz
- Araucaria angustifolia var. caiova Reitz
- Araucaria angustifolia var. caiuva Mattos
- Araucaria angustifolia f. catharinensis Mattos
- Araucaria angustifolia var. dependens Mattos
- Araucaria angustifolia var. indehiscens Mattos
- Araucaria angustifolia var. monoica Reitz
- Araucaria angustifolia var. nigra Reitz
- Araucaria angustifolia var. sancti-josephi Reitz
- Araucaria angustifolia var. semialba Reitz
- Araucaria angustifolia var. stricta Reitz
- Araucaria angustifolia var. vinacea Mattos
- Araucaria brasiliana A.Rich.
- Araucaria brasiliana var. elegans (Carrière) L.H.Bailey & Raffill
- Araucaria brasiliensis G.Don
- Araucaria dioica (Vell.) Stellfeld
- Araucaria elegans Carrière
- Araucaria ridolfiana Pi.Savi
- Araucaria saviana Parl.
- Columbea angustifolia Bertol.
- Columbea brasiliana (A.Rich.) Carrière
- Pinus dioica Vell.
- Pinus dioica Vell.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «araucària». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
- ↑ 2,0 2,1 «Araucaria angustifolia». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 7 maig 2022].
- ↑ 3,0 3,1 «Araucaria angustifolia» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 7 maig 2022].
- ↑ In: Recomendações de solos para Araucaria Angustifolia com base nas suas propriedades físicas e químicas[Enllaç no actiu]
- ↑ «Araucaria angustifolia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 24 setembre 2023].
- ↑ «Dictionary of Botanical Epithets», 2019. [Consulta: 24 setembre 2023].
- Farjon (2006). Araucaria angustifolia. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 maig 2006 (en anglès). Database entry includes justification for why this species is critically endangered
- Gymnosperm Database: Araucaria angustifolia Arxivat 2007-07-13 a Wayback Machine.
- Marinelli, J. (2005). Plant. DK Publishing. ISBN 075660589X.
- Antiviral activity-guided fractionation from Araucaria angustifolia leaves extract. Freitas AM. Almeida MT. Andrighetti-Frohner CR. Cardozo FT. Barardi CR. Farias MR. Simoes CM. Journal of Ethnopharmacology. 126(3):512-7, 2009 Dec 10.