Antracoteri
Anthracotherium ![]() | |
---|---|
![]() Anthracotherium magnum i Elomeryx | |
Període | |
Oligocè – Miocè mitjà | |
Estat de conservació | |
![]() | |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Mammalia |
Ordre | Artiodactyla |
Família | Anthracotheriidae |
Gènere | Anthracotherium ![]() |
Nomenclatura | |
Sinònims |
|
Espècies | |
|
Els antracoteris (Anthracotherium, 'bèstia del carbó') són un gènere d'ungulats extints caracteritzats per tenir 44 dents.
El nom li ve d'haver-se trobat entre els llits de lignit d'Europa.
Es consideren uns fòssils que indiquen la relació entre hipopotàmids i cetacis.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Antracoteri
Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.