Alexandre Angelico
![]() ![]() | |
Nom original | (fr) Alexandre Angélique de Talleyrand-Périgord (fr) Alexandre-Angélique de Talleyrand-Périgord ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 18 octubre 1736 ![]() París ![]() |
Mort | 20 octubre 1821 ![]() París ![]() |
Sepultura | Notre-Dame de París ![]() |
Arquebisbe catòlic | |
9 setembre 1817 – ← Jean-Sifrein Maury – Hyacinthe-Louis de Quélen → Diòcesi: arquebisbat de París | |
Cardenal | |
28 juliol 1817 – | |
Arquebisbe de París | |
28 juliol 1817 – 1821 ← Jean-Sifrein Maury – Hyacinthe-Louis de Quélen → | |
Gran capellà de França | |
1814 – 1821 ← Joseph Fesch – Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre → | |
Arquebisbe catòlic | |
27 octubre 1777 – 8 novembre 1816 ← Charles Antoine de La Roche-Aymon – Jean Charles de Coucy → Diòcesi: arquebisbat de Reims | |
Arquebisbe titular | |
1r desembre 1766 – Diòcesi: arquebisbat de Trajanòpolis de Ròdope | |
Par de França | |
![]() | |
![]() | |
Dades personals | |
Religió | Església Catòlica ![]() |
Formació | Prytanée National Militaire ![]() |
Activitat | |
Lloc de treball | París ![]() |
Ocupació | sacerdot catòlic (1761–), polític ![]() |
Ordenació sacerdotal en el ritu romà | 1791 |
Consagració | 27 de desembre de 1766 per Charles-Antoine de la Roche-Aymon |
Proclamació cardenalícia | 21 de febrer de 2001 per Pius VII |
Altres ocupacions | Arquebisbe de Reims Arquebisbe de París Gran Almoiner de França |
Família | |
Pares | Daniel-Marie Anne de Talleyrand-Périgord ![]() ![]() |
Germans | Gabriel-Marie de Talleyrand-Périgord Charles-Daniel de Talleyrand-Périgord Louis-Marie de Talleyrand-Périgord ![]() |
Premis
| |
![]() | |
Alexandre Angelico (París, Regne de França, 16 d'octubre de 1736 - 20 d'octubre de 1821) fou un religiós i polític francès. Aquest cardenal i polític francès era fill del marquès Daniel de Talleyrand va estudiar al Seminari de Sant Sulpici i el 1766 fou nomenat coadjutor de l'arquebisbe de Reims, de 1769 abat de Hautvilliers, el 1770 president substitut de l'assemblea quinquennal del clero i el 1777 arquebisbe de Reims. Elegit el 1789 diputat del clero en els Estats generals, defensà tots els principis i hagué d'emigrar a Alemanya, on fou el conseller íntim del comte de Provença. En pujar aquest al tron amb el nom de Lluís XVIII tornà a França i aconseguí la dignitat de par. Durant la segona Restauració resta un cert temps encarregat de l'administració general de cultes (1816). Prengué part en la negociació del Concordat de 1817, essent creat el mateix any cardenal i anomenat arquebisbe de París, si bé no prengué possessió fins al 1819. En aquest càrrec serví amb gran zel a l'església.
Honors
Bibliografia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Enciclopèdia Espasa Volum núm. 59, pàg. 159 ISBN 84-239-4559-6